Хафез
Не ще те спра, ако над мен…

Превод от персийски (фарси): Йордан Милев, 1969

chitanka.info

Не ще те спра, ако над мен

издигнеш меч с ръка корава.

Метни стрела към мен — смъртта

аз ще приема като слава.

О, нека ме срази лъкът

на твоите извити вежди

и нека да умра — но туй

ще бъде гибел величава.

Когато този свят лукав

ме преизпълни с черна мъка,

освен във виното, в какво

ще търся своята забрава!

Хей, слънце утринно, над мен

изгрей като надежда свята,

че моето сърце във плен

в ръцете на нощта остава.

Аз съм оная птица, знам,

в раздялата която тъжно

от покривите на света

във мойта песен се явява.

Ти, виночерпец, в Харабат

със пълна чаша помогни ми,

върни ми с глътка младостта,

спаси ме в старостта дребнава.

Аз помня: снощи се заклех

във твоите коси разкошни,

че всеки път на колене

ще бъда в твоята поява.

Та докога като деца

ще ни залъгваш, проповедник,

със ябълкови чудеса,

с реки от мляко, с празна врява

Хвърли сред огъня, Хафез,

в миг своето лукаво расо,

а мене остави, макар

да съм потънал цял сред лава.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.